26. APRIL 1916, DEN IRSKE OPSTANDS TREDJEDAGE
OPRØRERE HOLDER DERES STILLINGER
I HELE BYEN, MENS BRITISKE STYRKER ANKOMMER FOR AT KNUSE DEM
Gruppe, giv agt!
Klar!
Sigt!
Skyd!
Hold inde.
Du skød ikke, menig?
Nej, sir.
Hvorfor ikke?
De var jo forrædere, ikke?
Er de ikke?
Han bevæger sig.
POSTKONTOR, OPRØRERNES HOVEDKVARTER
Til de internationale samfund fra postkontoret i Dublin.
I tre dage har Den Irske Republik modstået imperiet.
Vi sidder på Dublin.
Alle angreb er afvist,
men vi er omringet.
Om et par uger.
Hallo.
Stop lige en halv. Hvor skal du hen?
Hjem.
Jeg nåede det ikke inden spærretid.
Jaså?
-Er du sikker på det? -Ja.
Du lyver ikke?
-Nej, sir. -"Nej, sir."
Løjtnant.
-Ja, korporal? -Hun vil have lov at passere.
Enhver i oprørsuniform, som ikke overgiver sig,
er et legitimt mål, korporal.
Men civilister, særligt kvinder og børn, skal vi beskytte.
Gå bare videre.
Kan vi stole på dem?
De er vores landsmænd, korporal.
Hvis vi ikke beskytter dem, hvem beskytter vi så?
Hvis de var gode katolikker,
ville de være forpligtet til at overgive sig
for at undgå unødige ofre.
Hvordan vil vi fremstå, hvis vi støtter protestanter
i kampen mod vores egne?
I de sidste 20 år har jeg samarbejdet med mr. Redmond
om at få indført hjemmestyre.
Og for en regering baseret på den katolske kirke.
Jeg foreslår blot, vi holder kontakten. At vi holder døren åben.
Jeg følte noget, da jeg var sammen med dem.
Noget stort, noget positivt.
Stolthed.
De er bøller, fader,
jeg forbyder dig at have kontakt til dem.
Det mest presserende nu
er at bevare kirkens rigdomme.
Vi må sikre al ejendom, der kan fjernes.
Ja, Deres Nåde.
Og hvad med folket?
Vi er først og fremmest forpligtet over for kirken.
Det var alt, jeg fandt ud af.
-En hel brigade? -To regimenter.
Vi må være ved at besejre dem,
hvis de bliver nødt til at tilkalde brigader.
Har kommandant De Valera
dækket alle indfaldsveje?
Der er et lille kompagni ved Ballsbridge.
Og hvad med de andre indfaldsveje?
De Valera tøver med at risikere sine mænds liv.
-Miss Carney. -Ja?
Nedfæld en befaling.
-Og du kommer med mig. -Ja, sir.
Nu kender verden vores standpunkt, sir.
Lad os håbe, det nåede langt nok.
Liverpool har noget til os.
Britiske forstærkninger.
Jeg har noget til dig, Jimmy.
Jeg ved, du har savnet gang i den, og her er der ikke meget.
Overbring ordrerne til løjtnant Malone.
Frances viser dig hvordan.
Hvad med kommandanten?
Vi går uden om mr. De Valera og hans skrupler
og håber, brigaderne ikke går over den ene bro, han skal befæste.
Peter.
-Onkel Jimmy. -Hvad vil du?
Jeg vil kæmpe for Irland. Men jeg må kun pille kartofler.
Det er min brors søn. Jeg må følge ham hjem.
Det er for farligt.
Og du har dine ordrer. Jeg sender ham med præsten senere.
Indtil da...
...kan du få lov til at være min egen private budbringer.
Meget gerne.
-Får jeg en uniform? -Tja...
Tag din onkels hat, for han får ikke brug for den.
Tag også jakken af. Der er kontrolposter overalt.
De engelske kapitalister vil ikke ødelægge deres egen ejendom.
Når det er irsk ejendom, er de ligeglade.
Kom, hurtigt.
Pas godt på dem.
Bliv inde i bygningen uanset hvad,
væk fra vinduerne.
-Gør, som mr. Connolly siger. -Ja.
-Er du med? -Ja.
Elizabeth.
Tak.
-Snart står den på nadverbrød. -Elizabeth.
I det nye Irland skal religiøs humbug ikke skille os.
Min far siger, socialisme er djævlens værk.
Han lyder som min far.
Hvis fattigdom er Guds værk, holder jeg med djævlen.
-Stikker du af fra din far? -Han ønsker, jeg ægter min fætter.
-Har du måttet...? - Nej.
Vi er et kønt par. To undslupne brude.
Der var en anden.
-Og? -Det er derfor, jeg er her.
Andet er åbenbart vigtigere end mig.
Måske er der andet, der er vigtigere.
Eller måske betyder det, det ikke er den rette for os.
Havde du en anden?
Det var mig, der ændrede mig.
Hvordan det?
Jeg lærte mig selv at kende.
Inden det her var jeg bange for alt.
Men det er jeg ikke længere. Jeg...
Jeg kan bruges.
Er I klar?
Kom.
-Nå? -General Lowe siger tak
for rådet angående indsamling af døde civilister.
Han sætter et hold på opgaven.
Han bad mig sige, Deres bekymring for taktikken er blevet noteret,
og general Maxwell vil blive underrettet.
Men?
Han er sikker på, den er passende.
Den taktik vil ødelægge byen.
Jeg må skrive til Asquith igen.
Vi har nok gjort, hvad vi kan.
Vi er regeringens repræsentanter
og kan ikke forlade vores post.
Vi har ikke sovet i tre dage, sir.
Jeg må se at komme hjem.
Svaret er nej. De kan ringe til Deres kone.
Ja, sir.
Ja, hun er her, mr. Hammond.
Men hun kan ikke snakke nu.
Hun er...
...indisponeret.
Miss Lacy... har det også godt.
Det har vi alle sammen.
Ja, mr. Hammond.
Han bad mig sige undskyld, men han kan ikke forlade slottet.
Undskylder han også, at jeg er spærret inde sammen med hende?
Det nævnte han ikke.
-Er hun stadig ovenpå? -Ja, frue.
Sig, hun skal komme ned til frokost, ellers henter jeg hende.
Skal jeg sige, De er syg?
Nej tak. Det må De ikke.
Kan De unde en skilling? Vi er sultne.
Hr.
Præsterne stikker af med familiejuvelerne.
-Mor bad mig komme. -For at hente mig?
For at bede dig om at komme hjem. Det er ikke for sent.
Peter mener, dit skulkeri skyldes barmhjertighed.
Stephen er der også stadig.
Der er brug for mig her.
Hvorfor er du egentlig kommet?
Jeg sværger, Lizzy,
-at jeg er blevet klogere. -Se lige.
Du burde hjælpe os.
Jeg har ingen penge.
Har du ikke noget?
Jeg er desperat?
-Du kan plyndre. -Det er så tarveligt.
Han sagde, han ville opsøge mor og far. Han ved, hvem de er.
Jeg frygter, han vil skabe postyr.
Hvem?
Pengeudlåneren.
Elizabeth.
Jeg kommer straks, Ingrid.
Du fortjener det ikke.
Giv agt.
Menig.
Kompagni, træd an.
Du kan komme for en krigsret.
Du skulle skamme dig over at stå her.
Men...
...de søger folk, som kan fjerne ligene fra gaderne.
Jeg meldte dig til, eftersom du ikke er en rigtig soldat.
Ja, sir.
"Ja, sir."
Venstre, venstre, venstre, højre, venstre.
Venstre. Kompagni, holdt.
Kom.
-Løjtnant Malone. -Det er mig.
Jimmy Mahon. Der er udstedt nye ordrer.
-Reynolds. -Sir.
Det er alt.
Brug den vel.
Ja, sir.
-Var det "Mahon"? -Ja.
-Kan du skyde? -Ja, det kan jeg.
-Og dig? -Frances. Jeg kan godt skyde.
-Du er en pige. -Det er jeg,
og jeg er også soldat.
Godt så.
Det forladte hus for enden af gaden.
I skyder først, når jeg skyder.
Godt, drenge.
Gør jer klar.
Så er det nu.
Venstre, venstre, venstre, højre, venstre.
Jøsses.
Der er en hel flok.
Venstre, venstre, venstre, højre, venstre.
Venstre, venstre...
-Så er det i gang. -Hvad?
Hvor skyder de fra?
-Giv mig Mauseren. -Jep.
-Det er jo Georgie Wilson. -Jeg tænkte nok, du var her.
-Giv en øl. -Jeg leder efter Ingrid.
Din fyrige isjomfru fra Belfast.
Hun er rejst hertil.
Og nu er hun stukket af.
Ulydige pigebarn.
Prøv nu for en gangs skyld at være alvorlig.
Der er krig derude.
De beskyder havnen.
Jeg kan måske godt hjælpe dig, men...
En porter og en whisky til min ven, tak.
En stor. Og jeg har ikke spist siden i går.
Og en sandwich.
Jeg har lidt skinke, men det koster.
-Fint. -Jeg opsøgte Lizzy.
Hun hjælper til på et felthospital.
Der var en køn pige fra Ulster der.
Jeg tror, de var på vej hen til Mater.
-Jeg må af sted. -Der er langt.
Det vil tage en halv dag at nå frem.
Og man skal ikke gå på tom mave.
Georgie.
Fader, kom tilbage. Vi er desperate.
Fader.
Vi har brug for mad.
Oprørerne har erobret bagerierne.
Jeg kan ikke tilbyde mad,
men jeg kan tage en hilsen med til en af Deres kære.
Hvorfor er De på de svins side?
Vores sult skyldes dem.
Nogen må sikre deres åndelige velvære.
Hvad med vores?
Kirken var der ikke for de fattige.
De skulle skamme Dem.
Fader.
En besked til min søn, Peter Mahon.
Hvad lyder beskeden?
Han er kun 11. Bed ham komme hjem.
Jeg følger ham selv hjem.
Miss Lacy. Så er De endelig oppe.
Undskyld. Jeg var lidt skidt.
Det sagde Greta.
-Det er overstået nu. -Sherry?
Det går nok ikke.
Jeg insisterer.
Det var alt, Greta.
Miss Lacy...
Deres ophold bliver mere behageligt for os begge to...
...hvis vi kender hinanden.
De kender vel folk, der er involveret i det her.
Nej. Hvorfor skulle jeg det?
Det er en lille by.
-Jeg ved ikke noget. -De er irer.
Ja, men ligesom Dem er jeg den britiske konges undersåt.
Hvor stammer De fra?
Min familie er fra Cork, mrs. Hammond.
Hvad laver Deres far?
Han har en forretning.
-Pudsigt. -Han er skrædder.
Min er officer i flåden.
Ved admiralstaben.
Hvad laver De, mrs. Hammond?
En lady laver ikke noget, miss Lacy.
Drik Deres sherry.
Jeg kan ikke.
Greta sagde, De også var syg i går morges.
Jeg ringer til lægen.
Nej, lad være.
-Jeg klarer mig. -De er min gæst.
Jeg insisterer.
De engelske soldater hører til på en mødding.
Sinn Féin er nok en flok svin, men de er vores svin.
Jeg bryder mig ikke om at skyde på dem.
Lad os bare se at få det overstået.
Er du okay?
Hvor skal du hen?
Vi har vores ordrer.
-Gentag, tak. -Her og her.
-Anden bataljon her. -Javel.
Nej, kaptajn Lee, De får ikke lov til
at tage via Baggot Street-broen,
Leeson Street-broen eller nogen anden bro.
Den britiske hær stopper ikke for pak.
Sherwood Foresters skal nå frem, koste hvad det vil.
Ja, mr. Hammond?
De sendte bud efter mig.
General Maxwell har fået til opgave at håndtere det,
koste hvad det vil.
Underret mr. Nathan om, at al kommunikation
med mr. Asquith og regeringen går via dette kontor.
General.
Oprørslederne.
Navne, adresser, arbejdssteder.
Tak, betjent Coleman.
Farvel, mr. Hammond.
Sikke nogle slyngler sådan at tro, de kan slå den britiske hær.
Hvor kommer det fra?
Fra vinduet.
De bliver ved med at sende dem ind.
Menigmands liv er intet værd for dem.
Min egen bror er soldat.
Men du bliver ved?
Vi er alle slaver af vores herrer.
Hvad nu?
Fjern de døde og de sårede.
Jøsses, de opfører sig, som var det en fodboldkamp.
Dæk mig.
Løb, løb, løb!
Jeg fik ham.
Jøsses.
Lad dem løbe. Vi må spare på ammunitionen.
Der kommer snart forstærkninger.
Han skulle være herinde.
Hej, knægt.
Hvor gammel er du?
14.
Jeg er bare lille.
Vi skal bruge spejdere.
Jeg er kommandant Connollys private budbringer.
Han har selv beordret det.
Vi skal finde fjendens tunge skyts.
Kan du hjælpe os med det?
Kom.
Min onkel har sagt, jeg skal blive her.
Din onkel?
Dit navn?
-Peter. -Peter, kom med mig.
Bare træk vejret dybt.
Ingrid?
Godt, du er i sikkerhed.
George.
Jeg har ledt efter dig.
Det behøvede du ikke.
Du ville jo bare af med mig.
Undskyld.
For tre dage siden
ville jeg have gået med dig til verdens ende,
men nu er jeg her.
Jeg føler, det er Guds vilje.
Ingrid, du skal ikke være her.
Kom med, Ingrid.
Du har loven at se til, og jeg har patienter at se til.
Se, det er far.
Er du tilbage?
Jeg ville bare se dig.
Jer alle sammen.
Sadie.
Minnie, giv far et knus.
Jeg er ked af, jeg har været streng.
Er der sket noget, Art?
Nej, nej. Hvor er Peter?
Kom med ovenpå og snak.
Kom.
Minnie, pas dine søstre.
Vi har ledt efter dig.
Har du pengene?
Jeg bliver nødt til at gå.
Jeg venter ikke. Skynd dig.
-Kom indenfor, doktor. -Tak.
Følg med. Miss Lacy er ovenpå.
Hun har haft det skidt.
Du er tilbage.
Det vrimler med flygtninge.
Du godeste.
Ballsbridge er en krigszone.
Er haglgeværet virkelig nødvendigt, Edward?
Der er ikke kommet mad til byen i tre dage.
Jeg måtte betale dyrt for dem der. Folk er desperate.
Så skulle vi måske hjælpe dem.
Eller også skulle vi se at komme væk.
Jeg ringede til min søster i Belfast.
Der er ingen uro der.
De har styr på ballademagerne.
Du mener katolikkerne.
Det her er mit hjem Edward. Jeg vil ikke forlade mine børn.
Den ene er en døgenigt, som intet fortjener,
og den anden stak af og gider ikke os.
Tag du bare af sted,
men jeg tager ikke med dig til det sorte nord.
Hallo!
Kom her.
Det er farligt. Kom her.
Kom væk fra gaden. Kom herhen.
Hallo.
Kom herhen. Det er farligt.
Han er et barn. Han er et barn.
Han er et barn!
Han er kun et barn!
Det skal nok gå, skat.
Det skal nok gå.
Kom væk.
-De har os på kornet. -Vi giver os ikke uden kamp.
Hvor er forstærkningerne? Hvor fanden er De Valera?
Bagom, I to.
Vores død vil inspirere andre.
Nej, hør efter.
Du kan ofre dig selv en anden dag,
når jeg ikke også er der. Er du med?
-Kom med ned i kælderen. -Nej!
Jeg vil ikke ofre mig selv på den måde. Kom så!
Vent.
Stands!
-Smid våbnene! -Løb, Frances.
Smid våbnene!
Hvor mange er de?
Mindst to.
Søg dækning.
Er du okay, Danny?
-Hvilken vej? -Kælderen.
Bagdøren.
Hører du noget?
Frances.
Stands.
Smid våbnet.
Vend dig om.
Kom med, Frances.
Hold ud. Hold ud.
Jøsses, mand.
Flyt dig.
-Han klarer den vel? -Måske.
Kom nu, Peter.
-Han blev ramt af en kugle. -Herop.
Er ham dér død?
-Ja. -Vi skal bruge bordet.
-Giver du en hånd? -Ja.
-Løft ham. Er du klar? -Klar.
-Åh Gud. -Vent.
Vent, vent.
Læg ham ned.
Jeg skal bruge bandager og en ren bakke.
Jeg tror, den er gået igennem.
Forbind det. Blødningen skal stoppes.
-Han mister meget blod. -Sprit.
-Han skal klare den. -Sendte du ham derud?
Tryk hårdere.
Han har mistet meget blod.
-Hvad hedder han? -Peter.
Kan du høre mig? Vi skal nok redde dig.
Du skal kæmpe.
Peter?
Bliv ved med at holde pres.
Vi har en såret betjent!
I går til højre.
De slipper væk.
-Rejs jer. -Løb.
De løber væk.
-Fang dem! -Fang dem!
De må ikke slippe væk.
I gyden.
-Nu har vi dem. -Har I?
Skyd.
Ind til højre.
Stop!
Løb, løb, løb!
De må ikke slippe væk.
Kom, efter dem.
Derinde.
Følg efter dem.
-Denne vej. -Op.
Vær forsigtige.
-Her. -Tjek til venstre.
Hvilken vej?
De må være her.
Tjek der.
Du går til højre.
Åbn porten.
De må ikke slippe væk.
Til venstre.
Han delte bare løbesedler ud for at stoppe plyndringerne.
Han må have gjort noget,
siden du skulle skyde ham.
Der var også andre. Børn.
18-19 år. De var bare tilskuere.
Kan du ikke sige det til nogen?
Hvem lytter til mig? Jeg er kun menig.
Jeg er ikke af dem fra Trinity.
Jeg bliver her.
Så kommer de efter dig.
Det er ikke kun det. Det...
Det er det hele.
Da jeg så den døde pige...
Det kunne have været mig.
Mit hjerte bløder for dig og dine oplevelser i Tyrkiet.
Kig på mig.
Du har kun få dage sammen med os.
Du ser din by og din bror vende sig imod sig selv.
Du skal skyde dine egne.
Men du skal tage tilbage.
Jeg ønsker ikke at bede dig om det.
Men det gør du.
Ja, det gør jeg.
Du bliver nødt til det.
Jeg ved ikke, hvem jeg kæmper for.
Du kæmper for os.
Din familie.
Du er vores konge, og vi er dit land.
Art, du kæmper for os.
Jeg elsker dig, Arthur Mahon.
Og præsten følger Peter hjem?
-Sikker? -Ja.
Ja, det lovede han.
De så os. Vi må gemme os.
Nu er du ikke så offervillig?
Jo, men jeg er mere værd for Irland i live.
Vi griber det forkert an. Vi skal gøre, som vi gjorde.
-10-15-stykker, som bremser dem. -Endelig.
De kloakrotter får ikke lov til at dræbe os.
Jeg ved, hvor vi kan være i sikkerhed.
Jeg tager tilbage til postkontoret.
-Postkontoret? -Min nevø er der.
De og mr. Pearse har skabt ballade.
Jeg skammer mig. Det gør jeg.
Hvad er det for noget tøj?
Sommetider tvivler jeg på, du er min søsters barn.
Kom ind og få noget mad.
Det var pænt af lægen at komme.
Tag bare plads.
Han sagde, de har travlt på grund af oprøret.
Det er en lettelse, at sygdommen
blot er et udslag af Deres tilstand.
Tre måneder henne, mente han.
Det er pudsigt...
Jeg troede, De var eventyrlysten,
ikke en billig luder.
Hvadbehager?
De er ikke den første, miss Lacy.
Nå, det er jeg ikke?
Da Charles var i Østafrika, knyttede han nære bånd til en indfødt.
My-My eller La-La eller sådan noget.
Han forsøgte ikke at skjule det. Han fortalte det.
Jeg bar over med det
vel vidende, han ville blive træt af hende.
Efter endt udstationering vendte han hjem til London
og til mig uden så meget at se sig tilbage.
Og der har også været andre.
Lidt lokalkolorit.
Men jeg tvivler på, at jeg, eller han, kan huske nogen af dem.
Men De er den første, der prøver med sådan et nummer.
Hvilket nummer, mrs. Hammond?
At sørge for at blive gravid.
Det var ikke mig, der gjorde det.
Deres mand gjorde mig gravid.
Miss Lacy, Charles og jeg kan ikke få børn.
En af byens bedste læger fandt ud af, at problemet er sæden,
ikke jorden.
Så jeg må konkludere, at De har haft andre elskere.
Jeg har kun haft ham. Det kan jeg forsikre Dem om.
Sæden kan udmærket gro i frugtbar jord.
Det ser ganske enkelt ud til, at jeg har kunnet give ham det, De ikke kunne.
Det var det eneste, jeg havde,
og jeg havde kun mel til de få boller.
Og sort te.
Så, rolig nu.
Du er en frygtelig kvinde.
Jeg er ikke enig med dig.
Sådan at skabe ballade med de her vilde idéer.
Og jeg er ikke den eneste.
Alle er imod jer.
Alle gode mennesker.
-Her, lad mig skænke lidt mere. -Tak.
Jeg er ubevæbnet. Jeg vil give sakramente.
Må en mand ikke dø efter sin tros forskrifter?
Løjtnant?
Monsignore Mulcahy.
De ved, jeg ikke er oprører.
Jeg ønsker blot at give de mænd, I vil dræbe,
syndsforladelse.
Selvfølgelig.
De må gerne fortælle dem,
at de bliver dræbt, hvis ikke de overgiver sig.
Det skal jeg nok. Tak.
Lad ham passere.
Nu.
-Monsignore... -Åbn.
...har De set Elizabeth?
Nej.
Fader. Fader.
Biskoppen bad mig hjælpe.
Der er for mange til en præst.
Fader Murphy, det glæder mig.
Jeg ved ærkebiskoppen bekymrer sig for oprørerne.
Jeg er glad for at hjælpe.
Ja, der kommer nogen.
Se, hvem det er.
Bare de har smøger.
Goddag, fader.
-Er der noget nyt? -Nej.
Er De blevet præst?
Ja.
Det er den vej, drenge.
Det ender ikke godt.
Vi vinder, hvis jeg kan bestemme.
Velkommen tilbage. Har De talt med ærkebiskoppen.
Jeg håbede at overbringe hans velsignelse, men...
Jeg har nogle beskeder til Deres mænd.
Anmoder om lov til at melde mig.
Luk mig ind.
Til tjeneste.
Hvor har du været?
På orlov.
Jimmy.
Hvad er der sket?
Han er død, ikke?
Åh nej. Åh Gud.
Åh Gud.
Han er kold. Han er kold.
Hvad skete der, Peter?
Min Gud...
Hvad skete der?
Nu begynder det...
Den engelske besættelsesmagts angreb, som vi vidste ville komme.
Men jo mere aggressivt det er, jo mere ved vi, at vi er ved at vinde.
I kan være sikre på, at vores principper er intakte.
Landet rejser sig for at støtte os.
En stor gruppe frivillige er på vej til Dublin fra Dundalk.
Der er brudt panik ud hos myndighederne,
særligt i Dublin og Meath.
Wexford har rejst sig, og en kolonne er på vej til Dublin.
Så uanset hvilket helvede de vil lade regne ned over os,
så skal vi holde Dublin, indtil forstærkningerne ankommer.
Den Irske Republik har allerede holdt ud i tre dage,
og ifølge loven
er vi nu krigsførende magt
og har lov til deltage i den fredskonference,
som vil følge efter krigen.
Så lad bare bomberne regne ned over os, for, jeg siger jer, vi vinder.
Vi har frelst Dublin fra skammen
og gjort hendes navn prægtigt blandt verdens ypperligste byer.
Fra vores blod vil frihedens Fugl Føniks rejse sig,
og vores børn og vores børns børn
vil nyde den glæde og trivsel, som den frihed vil bringe.
Vær forvisset om, at vi har vundet!